Vezmi ten provaz a výbušniny s sebou do pokoje...
a přines je, až přijdeš.
- Jak to vypadá? - Je tu klid.
Nejdřív musíme zneškodnit ten vrtulník.
Mohli by v něm zkusit odvézt Carnabyho.
To bychom měli zvládnout.
Haló?
- Vy jste pilot? - Ano, pane.
Volá vám velitel.
Je to v radiostanici, vlevo za rohem.
- Máte cigaretu, poručíku? - Jistě, pane.
- Zima, co? - Ano, pane.
To bylo rychlé.
Strach dává křídla, jak se říká.
Co teď?
Zjistíme, jak je na tom CartWright Jones.
Komplikujete nám to, "Herr General".
- Velice. - Ani v nejmenším, majore.
Generál Rosemeyer nezapomněl, že Německo podepsalo...
Haagskou úmluvu.
Nezapomněl jsem, ale mám svázané ruce.
Mám příkazy z Berlína.
Můžete Berlín dostatečně informovat.
Jsem generál George Carnaby, Armáda Spojených států, RA 123-025-3964.
A jeden z hlavních koordinátorů plánování druhé fronty.
Jaké druhé fronty?
Generále, dělal jsem, co jsem mohl.
Snažil jsem se pozdržet gestapo.
Přesvědčil jsem vrchní velitelství, že vaše zajetí...
přinutí Spojence změnit plány,
ale zřejmě to nestačí.
Naposled vás žádám, abyste nám podal informace.
Generál George Carnaby, Armáda Spojených států.
Je to ve vašich rukou, Kramere.
Generále, máme látky, po kterých budete mluvit.
- Nechceme je použít, ale... - Skopolamin.
Co tím získáte, plukovníku?
Jsou i jiná narkotika.
Poručík je školená zdravotní sestra.
Omluvte mě.
Jsou to skutečně oni?
Výborně.
Ano, přiveďte je nahoru.
Nějaké zprávy o těch dalších dvou?
Informujte mě.
Budeme mít zajímavou společnost, generále.
Možná nebude třeba žádných drog.
Neměli bychom zasáhnout?
Brzy.
Mějte trpělivost.
Okamžik.
"Fräulein".
Neruším?
- Ne. Právě odcházím. - Tak to jdu právě včas.
- Chtěl jste mě vidět, majore? - Jistě.
Proč?
Jen tak.
Prostě jsem vás chtěl vidět. Snad to není zločin?
Zřídkakdy tu máme tak hezkou dívku.
Mohl bych vám ukázat trochu bavorské pohostinnosti.
Dole máme starou zbrojnici...
předělanou na nádhernou kavárnu.
Mám povinnosti, musím za plukovníkovou sekretářkou.
Sekretářka může chvíli počkat.
My dva toho musíme hodně probrat.
- Jako? - Düsseldorf.
Dlouho jsem tam studoval, 1929 až 1933.
Na vaše zdraví, pánové.
Vy nepijete, generále.
To je pochopitelné.
Když se ze zachránců vyklubou jiní ptáčkové...
A co zpáteční cesta, pánové?
Jak měla probíhat?
Přes Švýcarsko.
Pak byste se měli snadno vrátit do Londýna.
V gumovém člunu přes Rýn, pak krátká procházka.
Než se nadějete,
budete ve Whitehallu referovat o generálově převozu do Berlína.
Zpátky do Londýna? Zešílel jste? Když jsou Smith se Schafferem naživu?
Zač nás máte?
Samozřejmě budete informovat i o nešťastném skonu majora Smitha.
- Je mrtvý? - Zatím to není jisté.
- Vyšetřujeme to. - Připozdívá se.
- Nezapomeňte na naše hlavní téma. - Ano, pane.
Myslím, že se situace změnila natolik,
že nám můžete dát informace, které požadujeme.
Nic se nezměnilo, plukovníku.
Politováníhodné.
Jen plýtvání skopolaminem. Nikdo se nehne.
To bych vám neradil, plukovníku.
Rád vás zase vidím, v bezpečí a s dobrým pitím.
Nerad vás vyrušuji.
Poručíku, odhoďte zbraň.
- Cože? - Odhoďte zbraň a posaďte se.
- O čem to sakra mluvíte? - Sedněte si!
- Majore, jestli se dožiju stovky... - Nic nedělejte, poručíku.
Jak jste sám řekl, jste zelenáč,
a navíc pěkně ubohý.
- Rád bych slyšel vysvětlení. - Hned, plukovníku, hned.
Chci říct, že by toho skopolamin s naším přítelem moc nesvedl.
Jen by dokázal, že není generál Carnaby, ale jistý CartWright Jones,
americký herec, co se vydává za generála.
- Kdo jste? - Jen kolemjdoucí.
Drogy by vlastně lépe účinkovaly...
u pánů na druhém konci stolu. To jsou praví nepřátelé.
- Neposlouchejte ho, generále. Blufuje! - Mlčte!
Dovolte, abych se představil. Major Johann Schmidt.
Zpravodajská služba SS, Stuttgart.
- Můžete to dokázat? - Jistě, plukovníku.
Ale mohl byste nejdřív zavolat stráž?
Nechce se mi zároveň mluvit a hlídat je.
To je zvláštní.
Zdá se mi,
že katedrála stála na druhé straně náměstí.
Samozřejmě se mohu mýlit. Už je to dlouho.
Ne, majore. Asi jsem to spletla já.
Nebyla jsem v Düsseldorfu tři roky.
Snadno se to zapomíná.
Ano. Velmi snadno.
"Fräulein", vypadáte trochu roztěkaně.
- Stalo se něco? - Ne, nic.
Jen mě trochu bolí hlava. Byla jsem dlouho na cestě.
Jistě. A já tady...
rozebírám hlouposti jako Düsseldorf.
- Odpustíte mi? - Jistě.
Děkuji vám. Poslyšte,
dáme si spolu ještě jeden šnaps a odvedu vás do pokoje.
- Děkuji. - "Fräulein"!
Teď, když jsme usazeni, bylo by vhodné...
zjistit, co je kdo zač a co tu dělá.
Nejdřív poručík.
Je to zabiják,
člen americké tajné služby známé jako OSS.
Měl zastřelit vás, plukovníku Kramere, a vás, generále Rosemeyere.
Mise generála Carnabyho byla dvojího charakteru.
Zaprvé vám měl při mučení...
dát nesprávné plány druhé fronty...
a za druhé měl Britům...
poskytnout záminku pro vyslání záchranného týmu expertů.
Čímž se dostáváme k našim třem přátelům...
a nejdůmyslnější fázi britské operace.
- Samozřejmě jsou členy Ml6. - To je lež.
Nechte ho dopovědět!
Měli proniknout na německé vrchní velitelství...
místo pravého Thomase, Berkeleyho a Christiansena,
kteří pro nás pracovali v Londýně,
ale před měsícem je Britové odhalili a zatkli.
To je další lež. Na nic nemá důkazy.
Že ne?
Budete zapírat, poručíku?
Generále Carnaby, teď byste nám snad mohl...
sdělit vaše pravé jméno, hodnost a číslo.
CartWright Jones, desátník, Armáda Spojených států,
RA 123-025-3964.
Děkuji vám.
Když Britové nahradili naše muže svými agenty,
co bylo jejich dalším cílem?
Proniknout na německé vrchní velitelství.
Jak? Jednoduše.
Stačilo zinscenovat pád letadla s falešným generálem na palubě,
poslat zvláštní agenty na jeho osvobození,
zajistit, aby selhali...
a doufat, že je odvezou do Berlína,
do samého centra Wehrmachtu.
A vy, majore Schmidte, jaké byly vaše rozkazy?
Zavést je dovnitř a sám se vrátit přes Švýcarsko.
- Neuvěřitelné. - Ano.
Ale pro Brity velice prosté.
Chtěl jste se nám prokázat.
Jistě, generále.
Můj důkaz má tři části. Zaprvé, kdybych nebyl ten,
kdo říkám, tak co tu dělám? Co bych mohl získat?
Zachránit podvodníka a odhalit tři špiony. Komu?
Těm, pro které mají údajně pracovat.
Nemám co získat.
Dále, pokud jsou tito lidé to, co říkají,
znali by jméno našeho hlavního agenta ve Whitehallu.
- Ano. - Tak se jich zeptejme.
Měli by vědět, kdo je na tuhle misi poslal.
Pracujeme přes kontakty!
Nebylo nutné ani bezpečné, abychom věděli,
odkud pocházejí naše příkazy.
Pak bych na tom měl být stejně jako vy, ale já to jméno znám.
Zadruhé, plukovníku,
máte jedny z nejlepších rádiovysílačů v Evropě.
Zavolejte tedy...
polnímu maršálovi Kesselringovi v ltálii...
a chtějte jeho šéfa tajné služby majora Wilhelma Wilnera.
Volá plukovník Kramer ze Schloss Adler v Bavorsku.
Prý je to velmi naléhavé.
Major Wilner, u telefonu.
Ano, plukovníku.
- Můžete ho popsat? - To nebude nutné.
Ať vám ukáže pravé předloktí.
- Smím vidět vaše pravé předloktí? - Jistě.
Jsou na něm dvě rovnoběžné jizvy vzdálené asi tři centimetry.
Jsou tam.
Zeptejte se, jak k nim přišel.
- Jak jste k nim přišel? - Jsou vrozené.
Prý jsou vrozené.
To souhlasí. Řekněte mu, že je zrádce.
A on je odpadlík.
To je bezpochyby Schmidt.
- Děkuji, majore. - Děkuji, plukovníku.
Dobrou noc.
Podejte mi vodu.
Jak víte, pravý Thomas, Christiansen a Berkeley,
zatímco pracovali pro britskou kontrašpionáž,
založili po celé Británii síť agentů.
Jsou-li to tedy skutečně oni,
bylo by logické...
očekávat, že budou schopni napsat seznam těchto agentů.
Tyto seznamy pak můžete porovnat s pravým,
- který mám v tomto notesu. - Něco tu není v pořádku, plukovníku.
Nepochybuji o tom, kdo je Schmidt, ale stala se nějaká chyba.
Ano. A dopustili jste se jí vy.
"Fräulein", kdybyste mohla přinést nějaké tužky a notesy,
brzy bychom zjistili, kdo mluví pravdu.
Dobrou noc, Marie. Jste velmi okouzlující.
Dobrou noc a děkuji.
My dva se musíme poznat trochu blíže.
Dobrou noc.
Bude stačit jeden.
Teď ho porovnejte s mým originálem.
Stráž!
Zůstaňte sedět, pánové.
Jen klid.
Ubohý zelenáč?
Nic jiného mě tak rychle nenapadlo.
- Díky. To je ještě horší. - Pardon.
Dohromady určitě na nic nezapomněli.
- To je to, co chcete? Ty seznamy? - Spousta pěkných jmen a adres.
A ti tři?
Takže mluvili pravdu?
Bohužel ano. Už jsme je chvíli podezírali.
Unikaly nám tajné informace a dostávali jsme bezcenné.
Pár týdnů trvalo, než jsme to přičetli úsekům, kterým veleli.
Ale nedalo se to prokázat. A i kdyby,
šlo nám hlavně o jména jejich kontaktů.
Tato jména a adresy. Tak jsme vymysleli tento plán.
A major Wilner, šéf tajné služby v Kesselringu?
Skutečně mě má za svého špičkového agenta v ltálii.
Už pár let mu dodávám bezcenné, falešné a zastaralé informace.
- Dobrá, pánové... - Nehýbejte se!
Radím vám, abyste zůstali v klidu.
Zahoďte zbraň, majore.
Vy také, poručíku.
Ke krbu.
Díkybohu. Právě jsme chtěli...
Sedněte si, plukovníku!
Všichni zůstanou na místech,
dokud nezjistím, co se tu děje.
- Jak to myslíte? - Snad vidíte, co...
Sednout, plukovníku.
Je to prosté, majore. Právě jsme s poručíkem...
odhalili komplot za účelem atentátu na Führera.
- To je absurdní! - Generále!
Sedněte si.
Všichni tito lidé se podíleli na plánování pádu Třetí říše.
V kapse mám seznam všech kompliců.
Přerušil jste nás, právě když jsme zatýkali celou tuto společnost.
V kapse má seznam německých agentů v Británii!
Nečekám, že mi uvěříte, majore.
Ale zajisté uvěříte těm jménům, dovolíte-li, abych vám je ukázal.
Ukažte mi je.
Opatrně, majore.
Jděte velmi pomalu.
Přineste je sem.
Všichni vstát!
Ruce vzhůru!
Jonesi, zkuste najít něco, čím je svázat.
Mary, přines ten kufr.
- Co uděláme s těmi třemi? - Vezmeme je s sebou.
Jdeš pozdě.
- Jednou nepřijdu vůbec. - Pohlídej ty tři.
Poručíku, v příští čtvrthodině...
musíme způsobit dost zmatku, abychom vyklouzli živí.
Majore, právě teď nemůžu být zmatenější.
Tady je zbrojnice. Když ji odpálíme, budou si myslet,
že je napadla divize.
Na druhé straně hradu je radiostanice.
Odvedu ostatní a sejdeme se tam.
Jdeme, Mary.
Řeknu to jasně.
Jestli jeden z vás špitne, zabiju vás všechny. Jasné?
Jonesi, vezměte majorovu pistoli. A teď pohyb.
Jdeme!
Tudy.
Moment. Zpátky. Honem, Jonesi. Mary, tamhle.
Pohov.
Dobrý večer.
Odveďte je dovnitř.
Všichni dovnitř, honem.
Tohle budete potřebovat.
BroadsWord volá Danny Boye.
Máme společnost.
BroadsWord volá Danny Boye.
Vezměte zbytek mužů a informujte velitele.
Danny Boy volá Broadsworda. Přepínám.
Jsme hotoví. Potřebujeme transport. Rozumíte?
- Přepínám. - Rozumím.
Máte to? Přepínám.
Máme všechno. Přepínám.
Vše je odpuštěno.
Zatraceně.
Přiveďte Thomase. Rychle.
Teď!
Běž. Slez dolů.
Dělej!
Granáty.
Všichni ven!
Dobrá.
Vezměte ten provaz, poručíku.
Zpátky. Honem.
Dobře, doprava.
Rychle.
Sakra!
Jdeme.
Rozvažte je.
Vezměte si ty svrchníky, jestli nechcete zmrznout.
Jonesi, odveďte je. Mary.
Hlídejte je. Jdeme.
- Dveře do chodby jsou zamčené. - Podívejte se, jak ovládají navíjení.
- Je tu tlačítko start a stop. - Zkuste to nastartovat.
- Slušné, co? - Ano.
Spusťte to sem, vlezeme si na střechu a vytáhnete nás zpátky.
- Mary, přiveď je! - Jděte.
Sešplhejte po tom provaze.
Šplhejte!
Pozor!
Máme ho, Smithi! Teď poslouchejte.
Uděláme dohodu.
Necháte nás odjet lanovkou a my nezabijeme Schaffera.
Ukažte mi ho, ať vidím, že je naživu.
Přinesu ho!
Nastup si.
Dej to sem.
K čertu s ním!
Nahoru. Musíme ho dostat.
Pomoc. Ne.
Pomoc.
Prosím.
KONTAKT - PRODLEVA
- Kde je major? - Na kabině lanovky.
Jonesi, ten batoh.
Jedeme.
Nastavte ty bomby na tři a půl minuty.
- Připraveni? - Skoro.
Hotovo.
Jdeme.
- Dvacet pět minut. Zvládneme to? - My ano.
- Otázkou je, jestli i oni. - Bůhví.
Všichni na zem.
Stav nouze. Spojte mě s letištěm Oberhausen.
- Máme společnost. - Jo, viděl jsem je v zrcátku.
Jak daleko jsou ty sloupy?
Za příští zatáčkou.
Letiště Oberhausen?
Spojte mě s kanceláří velitele.
Připravte se.
Nastav zbytek a rychle pryč.
Stát!
Řídící věž Oberhausen.
Věž Oberhausen. Přepínám.
Mám vážné potíže. Žádám o bezodkladné povolení k přistání. Přepínám.
Vaše totožnost. Přepínám.
Poručík Ulrich.
Junker, třetí myslivecká letka na nočním navigačním cvičení.
Vypověděl jeden motor. Ztrácím výšku. Přepínám.
Můžete okamžitě přistát. Přepínám.
Budu přistávat. Přepínám.
Bojová peruť 126, volá letiště Oberhausen. Přepínám.
Střílejte na věž.
Lehněte si.
- Ta jména napsal Berkeley? - Ano, pane.
Ted Berkeley. Nemůžu tomu uvěřit.
A Thomas. A Christiansen.
Všichni tři?
- Bože. To je neuvěřitelné. - To ano.
Ale ne tak jako jméno,
které na tom seznamu chybí, plukovníku.
Jaké jméno, majore?
Mám ho v notesu v kapse.
V noci jsem ho ukázal plukovníkovi Kramerovi.
Souhlasil, že jde o nejvyššího německého agenta v Británii.
Je to vaše jméno, plukovníku. Nebuďte tak překvapený.
Jistě jste to tušil.
Proč byste jinak za námi přiletěl?
Kdybychom to náhodou zjistili?
Pokračujte.
Zřejmě jste podcenil admirála Rollanda.
Už vás i ostatní nějaký čas podezíral.
Povolal mě a Mary z Itálie, protože jsme byli jediní,
komu mohl ve svém úřadě věřit, včetně vás.
Požádal vás, abyste vybral vedoucího této expedice.
Vybral jste mě, protože jste od německých...
zpravodajů věděl, že jsem dvojitý agent.
Admirál Rolland věděl, že nejsem.
Ale pro vás jsem byl jasná volba.
- Teď hádáte, Smithi. - Nemusím hádat, plukovníku.
To, že na mě míříte, je dostatečný důkaz.
Míříte na mě, ne?
Pokračujte.
Mary se k misi připojila bez vašeho vědomí, protože jsem ji potřeboval,
abych se dostal do hradu. Poručík jakožto Američan...
nemohl být ve spojení s Ml6...
a jemu jedinému jsem mohl ve skupině věřit.
Nebyl jsem si jistý ani Harrodem a MacPhersonem,
dokud je ostatní nezabili.
Velmi zajímavé.
Možná i pravdivé.
- Za předpokladu, že... - Jste vyřízený, plukovníku.
Nepřehlédl jste něco?
Vůbec ne.
Admirál Rolland vás sám doprovodil k letadlu, že?
Také dohlédl, abyste měl zbraň, mám pravdu?
Preventivně jsme vám odstranili úderník...
ještě před začátkem mise.
Odložte to, plukovníku.
Pomalu, poručíku. Nesmíme ošidit proceduru.
Co teď, majore?
Budete souzen za velezradu.
Veřejný proces by byl trapný.
Bolestný nejen pro mě,
ale i pro britskou zpravodajskou službu a admirála Rollanda.
Možná, ale ne tak bolestný jako zhoupnutí na provaze.
Asi mi došly trumfy, že?
Přesně tak, plukovníku.
Mám nějakou jinou možnost?
Jestli chcete.
Děkuji.
Vezmu si ty seznamy.
To je vše, majore?
Ano, poručíku.
Smím požádat o laskavost?
Až příště podniknete podobnou operaci, ať je čistě britská.
Pokusím se, poručíku.
Konec
České titulky SOFTITLER